Velfærdsstaten+vs.+Natvægterstat

Velfærdsstat over for natvægterstat, arbejderklassen og dens rolle i en velfærdsstat. Af Anna Christensen & Freja Bjerregaard

For os er det i dag en selvfølge og en ganske naturlig ting at vi bor i en velfærdsstat og hver dag lever godt af de sociale ydelser som staten 'forærer os'. Men det er meget få som er klar over hvilken udfordring det har været at nå til vores nuværende samfunds niveau af social sikkerhed. Danmark startede som en natvægterstat, men udviklede sig til en velfærdsstat, i kraft af borgerne, specielt arbejderklassens stigende krav om bedre levevilkår og social sikkerhed, ved f.eks. arbejdsløshed eller sygdom. Disse tanker fremherskede fra sidst i 1800-tallet, men fik først sit endelige gennembrud omkring anden verdenskrig, med Steinckes socialreform. Denne førte til at man i efterkrigstiden havde fået dannet en velfærdsstat, som vi kender den i dag.
 * Indledning**

Vi mener derfor at det er yderst relevant at man kende til den historiske baggrund for det samfund vi lever i, da man stærkt kan argumenterer for, at udvikling kan lærer os om hvorfor vi lever som gør, og hvorfor vi ofrer så meget for bibeholdelsen af velfærdsstaten.

Er en liberalistisk samfundsmodel hvor statslig regulering og social sikkerhed er begrænset til et minimum[1], hvilket vil sige frembringelse af helt grundlæggende forudsætninger for et markedsøkonomisk samfund, hvilket indebærer især statslig varetagelse af justitsvæsen, udenrigstjeneste og fælles forsvar mod ydre fjender. Siden sidst i 1700-tallet har det ifølge ekstremt liberalistisk tankegang været bedst, hvis en stat indskrænkende sig til at skabe rammerne for at individerne i markedsøkonomien kunne følge deres egne interesser[2].
 * Natvægterstat, og kendt som Minimalstat**

Er et samfund hvor idéen om ”at tænke på sine næste, og alle skal være lige”. Velfærdstaten er en stat, der er ansvarlig for borgernes velfærd, hvilket består i materielle såvel som ikke-materielle goder, f.eks. tryghed og trivsel. En velfærdsstat giver borgerne et socialt borgerskab, dvs. retten til et minimum af økonomisk velstand, retten til at nyde godt af samfundets sociale og kulturelle arv samt retten til at leve et civiliseret liv i overensstemmelse med samfundets standarder.[3]
 * Velfærdsstat**

**De 2 Søjler** Det vil sige at velfærdsstaten er inddelt i 2 søjler, eller 2 hovedområder. En forsørgelselinje og en forsikrings-linje, hvori finanseringen af velfærds ydelserne ligger i, hvori man har udvalgt de 2 følgende søjler eller hovedlinjer som måden at finansiere velfærds ydelser på. Denne udvikling startede i 1890'erne og er forsat til i dag.

Vægter den solidariske omfordeling af skatter og offentlige budgetter - hvorved disse udløser/ giver en social ydelse, som afhænger af hvor meget borgeren har bidraget til samfundet (i form af skat).
 * Forsørgelselinjen:**

Arbejdsløshedsforsikring - som hviler på kontingentbetaling og statstilskud. Hvor argumentet for denne er at man skal se frem ad, og selv have bidraget for at den kan blive udløst. Dvs. Man skal huske til dårlige tider!
 * Forsikrings-linjen:**

**De 3 velfærdsmodeller**

Også kendt som den universelle eller skandinaviske model, som er den model vi bruger i Danmark. Denne model er karakteriseret ved, at sikre borgerne en høj økonomisk sikkerhed, ved hjælp af et økonomisk sikkerhedsnet som dækker flere typer understøttelse. En stor offentlig sektor, velfærdssektorerne, som giver et stort udbud af serviceydelser gratis – kaldes en institutionel velfærdsstat. Al understøttelse og sociale ydelser er universelle. Stor ligestilling imellem mænd og kvinder på arbejdsmarkedet. Finansieringen af velfærdsydelserne kommer fra skatten, dvs. at vi i Danmark har et højt skattetryk. -> Vi er specielle sammenlignet med de andre europæiske lande se Flexicurity, den danske model
 * Den nordiske model**

Også kaldet den residuale model, kan findes i lande som USA og Storbritannien. Her spiller de offentlige og obligatoriske forsikringer en begrænset rolle, da velfærdsinitiativer er overladt til individet og markedskræfterne. Derfor spiller private forsikringer og hjælpeorganisationer en stor rolle, det det sociale system er beskedent, og kun er rettet imod dem som er nået bunden. Kort sagt gives ydelserne efter behov, hvilket anses for lavt.
 * Den liberale model**

Også kendt som den korporative model, kan findes i lande i Centraleuropa. Her er den sociale tryghed høj, da velfærds ydelserne er baseret på et obligatorisk system af forsikrings ordninger som er knyttet til individets behov. Forsikringerne er vedtaget efter lov og er obligatoriske for individet.
 * Den kontinentale model**

Velfærdsstaten i Danmark Da industrialiseringen for alvor begyndte at gribe som sig i Danmark, medførte det at store mængder af tidligere bønder flyttede fra landet til byerne - her var der pludseligt opstået et enormt behov for billig, ufaglært arbejdskraft, og mange håbede at de ved at tage en sådan stilling kunne forbedre deres levevilkår fra de kummerlige omstændigheder, de kendte fra landet: husmænd og landarbejder var økonomisk fuldstændig underlagt godsejerne og gårdmænd, samt stod ofte uden nogen politisk indflydelse i lokalsamfundet, da ofte på et eller andet tidspunkt i deres liv var nødsaget til at modtage fattighjælp for at overleve.
 * Hvilken rolle spillede arbejderklassen i velfærdsstatens udvikling i Danmark?**

Borgerskabet i byerne bekymrede sig om denne hurtige udvikling af en arbejderklasse, og forsøgte derfor at kontrollere dem, og gøre dem til hvad der i deres øjne udgjorde ”gode borgere”: de skulle acceptere kapitalismen som den naturlige måde at organisere et samfund på, og derved også acceptere borgerskabet som deres naturlige ledere. Hovedsageligt kan det siges, at borgerskabet frygtede, denne hurtigt voksende klasse ville udvikle socialistiske tendenser. Dog medførte denne frygt ikke umiddelbart negative konsekvenser for arbejderklassen, snarere tværtimod. Borgerskabet indså, at skulle arbejderne tilfredsstilles, måtte deres levevilkår forbedres, og søgte derfor at gøre netop det: der blev bygget billige arbejderboliger af høj kvalitet, oprettet arbejderforeninger, brugsforeninger samt pantelånekontorer, alt sammen til arbejderklassens fordel. Denne udvikling i det danske samfund var stærkt præget af den tyske kansler, Otto von Bismarcks, love til beskyttelse af de tyske arbejdere, hvilke blandt andet omfattede en sygdomsforsikring, en ulykkesforsikring og en alderdomsforsikring.

Det var dog ikke muligt for borgerskabet at holde den socialistiske tankegang, der sidst i 1800-tallet huserede i Europa, fuldstændig ude af Danmark. Forskellige socialistiske organisationer som f.eks. den lille, men politisk radikale Københavns Arbejderforening så vel som den 2. Internationale, en sammenslutning af enkelte landes arbejderbevægelser, voksede frem. Ved at organisere sig i fagforeninger og tage hidtil relativt ukendte midler som strejker i brug, lykkedes det faktisk for arbejderklassen at opnå bedre arbejdsvilkår så vel som forbedret sundhed og sikkerhed på arbejdspladserne.

Samtidig med denne udvikling begyndte det imidlertid at blive klart for ledende politikere og økonomiske eksperter, at den gældende lovgivning om modtagelse af offentlig støtte var forældet. Indtil da havde det været muligt for personer, der ikke var i stand til at forsørger dem selv eller deres familier at modtage hjælp fra staten, men med den konsekvens at de mistede alle deres borgerlige rettigheder – det vil sige, de havde ikke længere ret til at gifte sig, flytte rundt i landet, eller til at stemme. Men i takt med at arbejderklassen udviklede sig blev situationen en anden: for mange arbejderfamilier var det simpelthen ikke muligt at spare op med henblik på alderdommen, eller perioder med sygdom eller arbejdsløshed, da deres lave lønninger betød at der var brug for hver enkelt krone, blot for at overleve måneden. Derfor blev princippet om ”de værdigt trængende” udviklet. De værdigt trængende var borger, der var havnet i økonomisk nød, men uden at det alene var deres egen skyld, og disse kunne modtage socialhjælp uden at miste deres sociale rettigheder – for at blive berettiget dertil skulle de blot kunne påvise, at de havde udvist viljen til at klare sig selv, for eksempel ved at melde sig ind i en sygekasse eller ganske simpelt ved at have levet et sparsommeligt, ædrueligt og arbejdsomt liv. Denne lov om alderdomsunderstøttelse til socialt trængende, der blev indført den 9. April 1891, bliver ofte anset som værende en grundsten i den danske velfærdsmodel, da principper som skattefinansiering og medborgerskab grundlægges her.

Arbejderklassens politiske udtryk havde dog også en stor betydning for velfærdsstatens fortsatte udvikling, og vores form for velfærdsstat i dag kan til stor del siges at være et resultat af arbejderklassens mobilisering samt krav om større sikkerhed i livet, og dermed også deres krav om bedre levevilkår.

På grund af, at de tilhører den klasse der har mest behov for velfærdsstatens ydelser, er det som oftest også arbejderne, der støtter den mest. Under industrialiseringen, og den dermed følgende urbanisering, blev sociale ydelser en nødvendighed for at sikre nedslidte arbejdere, der ikke længere var i stand til at forsørge deres familier. Det menes, at arbejderklassen derefter støttede op om velfærdsstaten fordi de både var blevet vant til, så vel som afhængige af de ydelser, det var muligt for dem at opnå igennem den. Denne udvikling ses hovedsageligt ved, at traditionelle arbejderpartier som f.eks. Socialdemokraterne i højere grad end højreorienterede partier eller midterpartier søger at få vedtaget tiltag som invalide pension, folkepension, boligsikring og børnetilskud – tiltag, der styrker velfærdsstaten.

Specielt i Skandinavien har arbejderklassen organiseret sig i fagforeninger, socialdemokratiske partier og kooperative bevægelser, derfor bliver velfærdsstatens dannelse i disse lande ofte tilskrevet denne klasse. Den tilskrives dog også i meget høj grad middelklassens indflydelse, og dette kan ved første øjekast virke forvirrende, da middelklassen umiddelbart associeres med borgerskabet. Man må dog huske på, at som arbejdernes vilkår forbedredes gennemgik deres økonomiske forhold en lignende udvikling, og mange kunne på baggrund deraf ikke længere siges at være en del af arbejderklassen, men derimod middelklassen. Disse familier beholdte dog deres socialistisk prægede tilgang til politik, og velfærdsstatens store gennembrud i 1960’erne kan i høj grad siges at være deres fortjeneste, i det det specielt for Socialdemokratiet ved hjælp af universelle sociale ydelser af høj standard lykkedes at sikre sig denne nye, stærke middelklasses opbakning.

Ja. Med vedtagelsen af loven om alderdomsunderstøttelse i 1881 som første skridt blev der i løbet af det sene 19. århundrede og det tidlige 20. århundrede gennemført en række sociale reformer, med henblik på at forbedre arbejderklassens vilkår: loven om sygeforsikring fra 1892, loven om ulykkesforsikring fra 1898 og loven om arbejdsløshedsforsikring fra 1907. Disse tiltag var lede i princippet om ”hjælp til selvhjælp”, udtænkt af en borgerlig regering, som skulle lære specielt arbejderne at tage vare på eget liv, og ikke føre en i deres øjne umoralsk levestil. På trods af, at dette var et stort skridt i den rigtige retning blev de sociale ydelser stadigvæk hovedsageligt tildelt ud fra et skøn om værdig træng, og det var de lokale myndigheder, som havde den afgørende magt over, hvor vidt en borger skulle have ret til at modtage støtte, og i givet fald hvor meget. Dette ændrede sig dog i løbet af mellemkrigstiden, hvor flere og flere ydelser blev givet som en social rettighed, der var fast defineret i lovgivningen: aldersrenteloven fra 1922 og socialreformen som resultat af Kanslergadeforliget i 1933 er eksempler derpå. Det endelige gennembrud for det velfærdsstatslige program, der skulle sikre ikke alene arbejderne, men hele Danmarks befolkning social sikkerhed, defineres ofte som vedtagelsen af Folkepensionen i 1956, hvor alle danske borgere over 67 var sikret et mindstebeløb, uanset økonomiske forhold.
 * Førte samfundets udvikling i retning mod en velfærdsstat til en forbedring af arbejderklassens vilkår?**

- Redegør for forskellen mellem velfærdsstaten og minimalstaten/ natvægterstaten? - Hvilke konsekvenser har det for borgerne, hvis de lever i en velfærdsstat sammenlignet med en natvægterstat? - Hvilken rolle spillede arbejderklassen i velfærdsstaten udvikling i Danmark? - Førte samfundet udvikling i retningen mod en velfærdsstat til en forbedring af arbejdernes vilkår?
 * Relevante problemstillinger:**

Vi lever i denne skattesfinansierede velfærdsstat - og det er stor del af vores kultur og mentalitet som dansker, "at man tænker på sin næste". I praksis betyder dette at vi betaler en langt højere skat en andre folkeslag, men at dette gøres med den bagtanke, at det gør det muligt for os at søge hjælp i tilfælde af nød, som f.eks. arbejdsløshed eller sygdom. På trods af at vores velfærdsstat, har globaliseringen medført at staten har måtte udvikling sig og tilpasse sig samfundet, og dets markedsmekanismer. Derfor er den velfærdsstat vi lever i, i dag, langt fra den samme som socialdemokraterne drømte om tilbage i 30'erne. Staten har i dg udviklet sig til en social liberalistisk velfærdsstat, men dette er ikke nødvendigvis negativt, på et punkt svarer den nemlig stadig til den drøm, initiativtagerne havde: den sikrer alle danske borgere mod social nød.
 * Perspektivering til egen tid:**

- Velfærdsstaterne. Plovsing, Jan: I: Velfærdsstat og socialpolitik. 2. udg. Handelshøjskolens forlag, 2007. side 7-26. - Andersen m.f., Lars: Fra verdenskrig til velfærd, Fokus - kernestof i historie 3. 1. udg. Nordisk forlag, 2008. @http://danmarkshistorien.dk/leksikon-og-kilder/vis/materiale/liberalisme-nationalliberalisme/ @http://www.leksikon.org/art.php?n=113 @http://www.leksikon.org/art.php?n=3160 @http://www.leksikon.org/art.php?n=2695 @http://www.information.dk/150166 @http://www.denstoredanske.dk/Samfund,_jura_og_politik/Filosofi/Menneskets_grundvilk%C3%A5r/ideologier_i_1900-tallet @http://www.denstoredanske.dk/Samfund,_jura_og_politik/Samfund/Moderne_demokrati_og_konstitutionelt_monarki/liberalisme @http://www.denstoredanske.dk/Samfund,_jura_og_politik/Samfund/Moderne_demokrati_og_konstitutionelt_monarki/natv%C3%A6gterstat @http://www.denstoredanske.dk/Samfund,_jura_og_politik/Samfund/Moderne_demokrati_og_konstitutionelt_monarki/velf%C3%A6rdsstat?highlight=velf%C3%A6rdsstat => Disse kilder er velansete oplagsværker, hvor indholdet kontrolleres af eksperter, derfor kan man klassificere dem som højst troværdige.
 * Kildeangivelse: **

@http://www.jak.dk/forening/blad07/z2-07_velfaerdsstaten.htm - J.a.k. er en organisation som kæmper for arbejderen i samfundet, og denne artikel er et uddrag fra deres månedsblad, dens troværdighed kan diskuteres, men vi antager at den er skrevet af eksperter, og vi har vurderet at den er højst troværdig. @http://www.fm.dk/db/filarkiv/19005/2004_1.pdf <span style="background-color: #ffffff; color: #3b5998; display: block; font-family: 'lucida grande',tahoma,verdana,arial,sans-serif; font-size: 11px; text-align: left; text-decoration: none;">@http://projekter.aau.dk/projekter/files/38496656/Speciale%20FINAL.pdf <span style="background-color: #ffffff; color: #3b5998; display: block; font-family: 'lucida grande',tahoma,verdana,arial,sans-serif; font-size: 11px; text-align: left; text-decoration: none;">@http://www.tidsskrift.dk/visning.jsp?markup&print=no&id=93717 <span style="color: #3b5998; font-family: 'lucida grande',tahoma,verdana,arial,sans-serif;"> => disse tre artikler er alle publicerede i faglige tidsskrifter (de første to er projekter, én er en rapport til velfærdskomisionen, den anden et universitets projekt , mens den sidste er en del af en online samling af tidsskrifter), og det kan derfor antages, at de er skrevet af eksperter. Vi vurderer dem derfor som havende en høj troværdighed.

[1] [] [2] [] [3] []